...: Www.HoundDawgs.org::. ...: Newest NORDiC RETAiL!::.
I begynnelsen fantes bare ett land.
Innbyggerne var fredelige. Kunnskap og rikdom ble delt av alle.
I hjertet av denne sivilisasjon, fantes et hellig sted som ble kalt "domenet".
Hjem for et magisk sverd som kunne gi evig liv.
Men det fantes en ulykksalig ridder.
En kriger som prøvde å ta kontroll over landet ved hjelp av sverdet.
For dette bedrageri ble Jorden straffet med en forferdelig forbannelse.
Hvert tusende år må alle land delta i en turnering.
En kamp til døden med bare én vinner som avgjør-
-hvem som får holde sverdet.
Etter tre seire, bestemte en stor mester seg for å lete i kongeriket sitt-
- etter den definitive krigeren som kunne erobre sverdet.
Men nok en gang tok maktbegjæret over.
Si det!
Ikke la stoltheten din drepe deg.
Jeg gir...
aldri opp.
Gudene har gjort sitt valg.
Dette sverdet symboliserer vår triumf i over 3000 år.
Jeg overlater herved... ansvaret...
for vårt folk.
Du har fremdeles ikke fått kraften.
Før du kan lede, må du vinne turneringen.
Forbered deg. Krigerne kommer.
Og de kommer alle til å falle.
Det hellige land. Året for turneringen.
Visse tror at skjebnen alt er skrevet.
Andre tror at sverdet avgjør ens skjebne som med korsridderen Godwin.
Den eneste sannheten var at reisen skulle forandre livet hans for alltid.
Snu deg. Langsomt.
- Har du noe vann? - Nei.
- Men du kan få det. - Midt i ørkenen?
Det fins en landsby i nærheten.
Hvis du hjelper meg, så skal du få mat og vann når vi kommer dit.
Ja da. Vis meg veien.
Det holder.
Vi har gått hele dagen. Hvor ligger landsbyen du snakker om?
Den er på andre siden av sanddynen.
Stopp! Stopp!
Han er død. Han ser ut til å ha vært det en stund.
- Slik du forlot ham. - Hva mener du?
Tror du jeg er dum? Det fins ingen landsby. Hvorfor tok du meg hit?
Godwin.
Mor! Mor! Vent!
Hva gjør du her? Du burde være hjemme som de andre.
Ta dette.
Hold det nær hjertet ditt, så skal jeg alltid være med deg.
Opp med deg!
- Hva er dette? - Du skal bli med oss. Nå!
Godwin...
Hva? Ser du det?
Ja.
Denne veien.
Kom an, du kaster bort tid.
- Opp på føttene! - Hvorfor er jeg bundet? Hvor skal vi?
Om du svarer på spørsmålet mitt, så kanskje jeg forteller.
- Hva er spørsmålet? - Hvem er du?
En tempelridder. Jeg heter Godwin.
- En ridder? Deltok du i korstogene? - Ja.
Men jeg leter etter mesteren min. Han forsvant i Det hellige land-
- og jeg håpte å finne ham nå. Hvor skal vi?
Hit.
- Hvor er vi? - I en passasje.
Bare med krystallsyn kan man finne veien. Vær stille og følg etter meg.
Dette er en drøm.
Domenet. En drøm for noen-
- men et helvete for de fleste. Den forhistoriske arenaen som gir-
- en eldgammel belønning til en ny hersker.
Jeg skal delta i turneringen.
Du?
Du kan ikke engang holde gladiatoren din i live.
Slipper du meg inn? Eller må jeg gjøre det selv?
- Kom inn. - De går først.
- Hva slags sted er dette? - Det kommer du til å få se.
Og en femdel av det mennene dine erobrer er mitt.
Da skal du få sikker passasje til ditt dumme korstog.
Har vi en avtale?
Bra. Gå nå.
Jeg har flere forretninger på gang.
Du sa at det var siste gangen.
Nei!
Nei, vær så snill...
Nei! Nei!
Hold opp...
Drep henne!
Jeg er sterkere enn deg.
Du kan ikke vinne.
Den dagen mistet Godwin familien sin-
-men fant sin mester og sin tro.
Skjebnen eller ikke, så ble han ført sammen med Kyla den dagen.
Men det var bare begynnelsen.
Opp med deg!
- Høvding Faku. - Høvding Faku?
Fra stammen Pai Pai Foa. Hans folk har hatt sverdet i sin eie i 3000 år.
- 3000! - Hvilket sverd?
Se.
De fikk det tydeligvis ikke ærerikt.
Seks mestere har reist over hav...
og land for å være her i domenet i dag.
- Janra. - Sku Janra fra åndenes land.
Hotr.
Hotr fra kongeriket i nord.
- Guanak. - Løvenes rike.
Kyla.
Fra den vide ørkenen.
Vinbor.
Fra regnets kongedømme.
Og fra de kalde steppene...
Grindagor.
Forbered dere på å krige om sverdet!
Forbered dere for kamp!
Og forbered dere på å dø!
- Du snakket eng... - Ja. Vårt land må komme framover.
Men arven vår da? I århundrer har...
Den er irrelevant! Som deg.
Nå fester vi.
Hva vil du?
Hvorfor har du tatt meg til fange?
En annen regel i turneringen.
Hver mester må ha to gladiatorer for å kunne delta.
Min andre kamerat prøvde å flykte da han innså hva som ventet.
Så fant vi deg.
Tilgi meg, men vi hadde ikke noe valg. Kongedømmet vårt dør.
De som har overlevd slåss om de siste livsbrønnene.
Det holder ikke for å redde folket mitt.
Tror du at sverdet kan redde ditt rike?
Jeg tror og noen få andre også.
Jeg trenger sverdet. Jeg trenger å ta det til folket mitt-
- for å gi dem håp og glede. Ikke for å erobre eller forslave dem.
Hvis du hjelper meg, sørger jeg for at de slipper deg fri.
Når dette er over, kan du bli med meg hjem.
Jeg er en tempelridder. Vi er Guds trofaste tjenere.
- Jeg kan ikke ha en kvinne. - Jo mer jeg hører om din Gud...
desto mindre forstår jeg ham.
Ikke snakk om min Gud. Hans planer er ukjente for oss.
Du hadde din sjanse.
Jeg er Kumua Tama Letche Ula.
Oppdraget mitt er å hedre Falemaugas regler.
Domenet. Liv blir tatt-
- og til slutt vil bare en av dere å få æren...
av å slåss mot høvding Faku.
Så la turneringen begynne!
Hent krigerne...
fra åndenes land.
Hotr.
Oden!
- Hva er det? - Tidens sand.
Når sanden er borte, får de bruke våpen.
Hotr.
Så du? Det er din skjebne.
Du!
Krigerne fra de kalde steppene.
Vinbor!
Vinner. Vinbor.
Hent krigerne fra løvenes land.
Kyla.
Nei!
Hva er dette?
Nei! Stopp.
Faku! Vi slåss ikke mot en kvinne.
Det er ingen ære i det.
Vi nekter.
Nekter dere meg?
Nekter dere?
Forsvinn!
- Forsvinn herfra! - Faku, vi må respektere reglene.
- Hun må slåss. - Ingen motsetter seg meg.
Ikke engang du!
Forlat arenaen min nå!
Denne kampen er over.
Forsvinn!
Krigere fra regnets kongerike.
Tiden er inne.
Grindagor.
Krigere fra nord.
Janra.
Hva slags vås er dette?
Janra.
Krigere fra den vide ørkenen.
Guanak.
Håper du får en rask og ærbar død.
Jenta fra ditt landet vanæret brødrene mine.
Derfor vil deres liv ofres i bytte.
Drep ham!
Det holder!
Ta din frihet.
Sverdet.
- Unnskyld meg. - For sent, usle kvinne.
- Mer vin. - Bli med meg om du vil ha mer.
- Du har blitt bedre. - Så det er du?
Du kunne ikke ha funnet en bedre tid. Korstogene må ha tatt slutt.
Nei, jeg lette etter deg.
- Nå har du funnet meg. - Hva gjør du på dette...
gudsforlatte sted? Hvorfor har du ikke hjulpet meg?
Gud? Hvordan kan du snakke om ham etter dette?
Jeg forlot familien min, slottet mitt og landet mitt. Du var der, Godwin.
Jeg var på korstog, men inkvisisjonen som drepte moren din fant meg.
De brente meg, Godwin.
Jeg overlevde, flyktet mot øst og overlevde så vidt.
En sjaman leget meg og jeg fikk høre legenden om sverdet.
Men... troen din da?
- Tror du ikke lenger? - Det fins ingen Gud, min sønn.
Det fins bare kjøtt, blod...
og stål.
- Hva har skjedd med deg? - Med sverdet får vi tilbake freden.
Vi kan få en slutt på korstogene og avslutte krigen-
- i guders navn som bare ser oss lide og dø. Vi kan...
- Hva mener du med "vi"? - Faku vet.
Jeg blir den siste mesteren. Han har tenkt å dele sverdets kraft med meg.
- Med din hjelp... - Jeg vet ikke hvem du er.
Hva skjedde med deg? En gang stolte du på meg.
Stol på meg nå, Godwin.
- Jeg har mistet min tro... - Bra. Da kan vi...
på deg.
Jeg forstår. Da får din Gud bevitne død din. Vakter!
Godwin?
Har du sett Kumua? Kan du hente ham?
Kyla?
- Ja? - Jeg beklager din venns død.
Du kunne ikke gjøre noe. Han kjente til riskene. Han døde som en kriger.
Vi er ikke fiender. Hva hadde du gjort om du var meg?
Stopp!
Vet Faku om det?
Han var min tidligere mester. En veldig mektig mann.
Han er svært målrettet og nå vil han ha det sverdet.
Han vil ta det enten han vinner turneringen eller ikke.
Jeg ventet noe fra Faku, men ikke dette.
Sverdet i seg har ingen kraft. Det er verdiløst om han ikke vinner.
Så hva skal vi gjøre?
Kom med meg.
Hvem sin vin er det?
Det var deg!
- Hvordan våger du å anklage meg? - Du fikk betalt for det.
Jeg tar meg av deg senere. Vakter!
Bli kvitt liket.
Denne mesteren har ingen hensikt lenger.
- Jeg tar hans plass. - Hva?
Du kjenner reglene. Ingen mester får blir drept...
utenfor arenaen.
Jeg fratar deg...
ditt ansvar. Ved skumringen...
skal du slåss mot vikingen.
Godwin...
Ut herfra!
Jeg er ikke klar for deg nå.
- Du sa at jeg skulle møte vikingen. - Du slåss...
når jeg sier det.
Jeg har en overraskelse til dere alle.
Brødre fra Afrika... stig fram.
Aldri noensinne i turneringens historie...
har en mester blitt beseiret av krigere.
Jeg er rettferdig.
Dere skal få en andre sjanse.
En mulighet til å se hvem av dere to som får gå videre...
for å representere kongedømmet deres.
Bror. Det burde være deg. Du er yngre...
og sterkere. Gi folket vårt ære.
Det blir meg.
Hva holder du på med?
Jeg mente at dere to skal slåss mot hverandre.
Til en av dere dør.
- Dette kan ikke tillates! - Du har ikke lenger noe å si.
Du mistet den retten da du valgte å delta i turneringen.
Slåss nå.
Jeg vil ikke kjempe mot deg.
- Kjemp mot meg! - Nei, det vil jeg ikke.
- Nei! - Du skal kjempe mot meg!
Du skal kjempe mot meg nå!
Bror. Døden er ikke vår fiende.
Den er med oss fra fødselen. Den tar oss til slutten...
da den tar oss hjem.
Men din tid er ikke kommet ennå.
Jeg nekter å å drepe broren min.
Men din tid er kommet.
Godt jobbet!
Vakter.
- Fjern liket fra arenaen min. - Nei!
Det er min bror. Jeg tar meg av ham.
Og nå...
- Angrer du valget ditt? - Det eneste jeg angrer på, er at jeg...
stolte på at du skulle være ærlig, men jeg tok feil.
Neste gang... skal jeg avslutte deg.
Drep meg! Gjør det!
Valhall venter på meg!
Er du noe du vil si? Ut med det! Jeg hører deg ikke.
- Du håndterte det bra. - Dette er langt fra over.
Hør, Godwin. Faku har planlagt noe.
Det han gjorde med brødrene var unødvendig.
Hadde jeg ikke drept deres mester, hadde ikke dette skjedd.
- Jeg burde kanskje si noe. - Nei, det er en større fornærmelse.
La det bare være.
Janra.
Kyla.
Kyla!
Kyla.
Så det er på tide.
- Hvor skal de? - Ingen får se den siste kampen.
Sverdet må holdes hemmelig.
Gå nå.
Du har vunnet din frihet.
Nei.
Det er ikke noe igjen for meg der ute.
Og hva vil du gjøre med sverdet?
Jeg vil redde mitt folk. Gi landet vårt håp igjen.
Hvorfor spør du?
For alle kongeriker! Og alt blodet!
For sverdets kraft!
Og udødelighet!
Bli hos meg.
Det var bare en skramme.
Kom an!
Opp med deg!
Kom an!
Kjemp mot meg!
Kjemp mot meg, Kumua!
- La meg gå. - Nei, det er over.
- Sverdet... - Du kommer aldri til å få det.
La oss avslutte dette!
Kumua!
Dette sverdet hører ikke hjemme hos mitt folk.
Hun fortjener det i sitt kongerike.
Etter alt blodet ble sverdets nye kjempe ledet av håp.
Men tross sverdets kraft opphørte ikke krigene.
Dager ble til måneder, og år ble til århundrer.
Bare de som var blitt udødelige husker de ærefylte strider-
-som ga gjenklang i domenet.
Sverdet fins nå foran alles øyne i påvente av neste turnering.
Og et sted har noen få, modige krigere begynt å trene.
Men det er en annen historie.